1864 ДНЕВНИК 1865
На територията на Ню Мексико към края на Гражданската война
един индианец на име Сиера Чариба и неговите 47 воини апахи
нападаха и плячкосваха територия, три пъти по-голяма от Тексас.
На 31 октомври 1864 г,
един цял отряд от състава на 5-ти кавалерийски полк,
изпратен от форт Бенлин, за ба го унищожи,
бе нападнат от засада и избит в ранчото Ростес.
Ние сме задължени на Тимъти Райън, тръбач от 5-ти кавалерийски полк,
единствен оцелял от отряда, за дневника му,
в който той описва трагедията и последвалите военни действия.
Пусни ме! Искам мама!
Бели ездачо, аз съм Сиера Чариба.
Кого ще пратите срещу мен сега?
- Лейтенант! - Сър!
Вземи първо, второ и трето отделение и подсигури хребета.
- Слушам. - Ако ти дам сигнал да дойдеш, идваш.
Ако дам сигнал за атака, атакуваш.
Ако дам сигнал за бягство, тръгваш след мен.
- Иначе стоиш на позицията. - Да, сър.
- Първи отделение надясно. - Г-н Потс.
Второ отделение наляво.
Майоре.
Намираме се доста далеч от Гетисбърг. Някакви предложения?
Да отидем да огледаме, бавно и спокойно.
Вие отляво, вие отдясно.
1 ноември.
Тази сутрин се върнах с подкрепление на сцената на клането.
Майорът не изказа надежда,
че някой от цивилните или кавалеристите е останал жив.
Но Самюъл Потс, разузнавачът на майора,
познаваше апахите Ц каза, че те не убиват малките момчета.
Взимали ги в плен и ги отглеждали като техни воини.
Според него трите момчета на Ростес бяха останали живи.
Но не таеше надежда за сестра им, Бет.
И се оказа праз.
Гледах я и се изпълвах с омраза към Риаго,
разузнавачът ни апах, който ни беше довел тук.
Тялото му не беше намерено
и аз се чудех бали е избягал от клането или е участвал е него.
Останете на позиция!
- Това е кърпата на лейт. Бранин. - За теб е, майоре.
Дано е бил мъртъв, когато са му сторили това.
Ако е бил мъртъв, нямаше да си дадат труда.
- Свали го, сержант. - Бранин беше войник, Еймъс.
Смъртта идва в пакет с хубавите момичета и пенсията.
Какъв шанс имам да върна децата обратно?
Едно на хиляда,
ако ти дадат дивизия, и година, за да го направиш.
Не е много голям, нали?
Ще ми трябват пет дни, за да се снабдя с хора, коне и продовопствие.
На петия ден те искам във форт Бенлин, за да ми кажеш къде се намира Чариба.
Ще взема децата и ще го убия.
- Сам?
Не се оставяй да те убият. Това много ще ме затрудни.
Райън!
ВЪЗПОЛЗЗЗЙКЦ се от отсъствието ни,
петима затворници от армията на Юга бяха успели да избягат от форт Бенлин.
Заловихме ги на връщане.
Добър вечер, Бен.
Добър вечер, Еймъс.
Трябваше да се пробвате
- преди да поема командването. - На кое, на погребалната рота?
- Команда за тръгване. - Команда за тръгване!
Отряд, напред! В колона по двама, марш!
Върнах заблудилите се овце, капитане.
Сега МИ кажи как ТОЧНО избягаха.
Пребипи са двама пазачи и са Прескочили стената.
Искам да отбележа, че по време на бягството
131 души от този гарнизон бяха на половин ден път оттук,
едните са копали гробове, а другите са чакали реда си да бъдат погребани.
Искам всички затворници да са строени на парадния плац след 10 минути.
Включително тези, ОКОВЗНИ ВЪВ вериги.
Тръбач, свири сбор.
Ще ни правят тържество, капитане.
Така изглежда.
Слушайте, крадци, дезертьори, изменници
и вие, джентълмени от Юга. Трябват ми доброволци.
Трябват ми, за да се бият срещу апаха Сиера Чариба.
Имам нужда от кавалеристи. Мъже, които могат да яздят и да стрелят.
Не обещавам нищо в замяна.
Синини от седпата, оскъден порцион, а може и куршум в стомаха.
Както и чист въздух, тютюн за всички и четвърт заплата.
Добрата ми воля.
Предложение за помипване на всички ви, като се върнем.
Не знам колко е ценно това за вас.
Но този, който се запише при мен, и после опита да дезертира,
ще бъде разстрелян незабавно от мен.
От вас ще приема един човек с командирски опит и ще го назнача
за действащ Лейтенант.
Капитан Тайрийн,
перспективата да служите ОТНОВО на страната СИ
не изглежда ли по-примамлива от това, да си влачите веригите в този затвор?
Това не е моята страна, майор Дънди.
Проклинам и знамето Й, и вас,
предпочитам да ме обесят, отколкото да Й служа.
Ефрейтор Вейч току-що почина, сър.
Ще бъдете обесени!
И ТИ, И приятелчетата ТИ.
Ще ви съдя за убийство.
Пазачът, когото сте пребили, току-що почина.
Намираме ви за виновни по всички обвинения.
Съдът ви осъжда на смърт чрез обесване,
то ще се извърши на 6-и ноември в 6:00 сутринта.
Отведете всички затворници с изключение на Бенджамин Тайрийн.
Надясно, ходом марш.
Заседанието приключи.
Седни.
Пет години.
Все още обвиняваш мен вместо себе си, нали?
Едно нещо ще кажа, Бен, още не си улегнал.
Кога ще разбереш, че сам си докарваш проблемите?
Кой ме разжалва и ме прогони от полка?
Само един от петте гласа беше мой.
Два от гласовете бяха за оправдаването ми.
Но не и твоят. На собствения ми капитан.
На моя приятел.
Угризенията на другите не ме засягаха.
А какво те засягаше, Еймъс?
- Че човекът, когото убих, беше янки? - Беше твой събрат офицер.
Това беше дуел на честта.
Ти си роден на Юг, знаеш какво значи.
Ако ме беше убил той,
- щеше ли да го осъдиш? - Да.
Ти си лъжец.
Гласува така, за да угодиш на генералите от Вашингтон.
Гласува за повишението на Еймъс Чарлс Дънди.
Ти си изменник, Бен. И за това ли ще ме обвиниш?
Сержант!
Да, Сър,
Не трябваше изобщо да разговарям с теб.
Пак ще опиташ, майоре.
Майорът поиска крадци, изменници и дезертьори
и точно такива получи. След 4 часа бе одобрил само трима.
Райън, какво правиш тук?
Явявам се за доброволец, сър. Заслужил съм това право.
Ще ви трябва тръбач.
- Застани там. - Слушам, сър.
Бенджамин Прайъм, сър.
Какво можеш?
Какво каза?
- По-високо, не те чувам. - Конекрадец съм!
Добър конекрадец ли си?
Най-добрият, сър.
ПОДПИШИ се ИЛИ СЛОЖИ кръстче.
Трябват ми коне и мулета, г-н Прайъм.
Това е сумата, която можеш да похарчиш,
а това ТИ е откритият ЛИСТ.
- Трябва ли ти ескорт? - Не, сър.
Той ще се върне.
Да, Сър. Ще се върна.
"Ефрейтор, “да, Сър,
- Доведете лейт. Андрийн. - Дежурен е, майоре.
- Лейт. Фредерикс. - В болницата.
- Люисън. - Дежурен офицер.
- Сержант Кейбъл? - Патрул.
- Доведете пейт. Греъм. - Слушам, сър.
- За пет часа, пет души. - Ще ти трябва цял полк.
Няма да хванеш Чариба със случайна група кавалеристи.
Трябва да си го разбрал досега.
Какво се опитваш да кажеш, Франк?
Хайде, говори. Изплюй камъчето!
Не искам да кажа, че клането е станало по твоя вина.
Искам да кажа, че си преместен в този форт
ПО дисциплинарни причини, това е.
Ако пак опиташ да водиш своята война, както в Гетисбърг, ще те разжалват.
Ако върна децата и хвана Чариба, няма да ме разжалват.
Не ти ли е ясно, майоре,
че апахите ще отидат да зимуват в Мексико?
В момента в Мексико се намира армия от 30000 френски войници.
Да, знам.
Франк, аз съм професионален войник, не надзирател.
Това е нещо, което трябва да се направи, и аз ще го направя,
Още сега!
Апахите ли преследваш или повишение, майоре?
Каквито и да са мотивите ми,
по-добре падни на колене и се моли да не те взема с мен.
Предполагам, че възнамеряваш да обезпюдиш гарнизона.
Ще взема само 10 души. Доброволци.
По-голямата част от отряда ще е от затворници.
Съветвам те да не приемаш затворници от армията на Юга,
дори да изразят желание.
В мое отсъствие ти ще поемеш командването.
Освободи от задължения тези войници.
Както виждаш,
към заповедта съм прикрепил изявление, подписано от мен,
С КОЕТО поемам пълна отговорност
за всички тези действия.
Ето. Това покрива ли нещата?
Не, сър.
Считам за своя отговорност да информирам генерал Карлтън
за тази, според мен, безотговорна и опасна акция.
- Както искаш. - Може да те застрелят за това, Еймъс.
Екзекуторите ми ще трябва да застанат пред мен.
Това е всичко, капитане.
Ефрейтор Тини!
Да, Сър?
Къде, по дяволите, е лейт. Греъм?
Продължавайте.
- Майорът иска да се явите при него, сър. - Благодаря, ефрейтор.
- Сър! - Лейтенант Греъм.
- Не ти вдъхват доверие, нали? - Не, сър, съвсем не.
ПУра?
Да, сър. Благодаря.
Д -Кафе? - а
Защо те сложиха в кавалерията, Лейтенант?
- Сър? - Защо те назначиха в каваперията?
Ти си от снабдяването, нали?
Не, сър. Артилерист съм.
- Артилерист? - Тъй вярно, сър.
Както е казал Наполеон: "Само мълниите са по-могъщи от оръдията."
- Наполеон ли? - Да, сър!
Ще се справиш, лейтенант. Налага се.
Трябват ми пушки и муниции.
Всичко е записано тук. Брой патрони, видове оръжие.
Ти ще ми ги осигуриш.
Незабавно.
Слушам, сър!
Лейтенант.
“Да, сър? 'Къде тръгна?
Попитах те къде тръгна.
Да осигуря
това оръжие?
И откъде възнамеряваш да го осигуриш?
Получих информация, че влак, натоварен с муниции от оръжейния склад
в Денвър, е на път към 2-ра Калифорнийска армия,
разположена в Санта Фе,
и утре сутринта ще спре в Сенд Ривър,
на 50 километра оттук.
Ако имаш възможност, вземи със себе си трети кавалерийски ескадрон.
Виж дали можеш да помогнеш.
Да, Сър,
4 ноември.
Пейт. Греъм нямаше официална заповед, но това не му попречи.
Подкрепен от серж. Гомес и З-и взвод, беше повече от убедителен.
Взе това, което бе нужно на майора.
Върна се с 48 нови пушки Хенри, 5000 патрона
и малка гаубица, с която да си играе.
Виждам, че си се върнал в артилерията, Лейтенант.
Да, Сър,
Като доброволци се явиха над сто цивилни затворници,
от тях майорът избра шестима, всичките със съмнителни качества.
Докато чакахме конете, затворниците, от които имахме нужда,
гледаха как се строят бесилките.
Бесилките, на които щяха да увиснат сержант Чилъм, братята Хадли,
Джими Пий и техният капитан.
Капитане.
- Мислиш, че блъфира? - Със сигурност.
Нуждае се от нас повече, отколкото ние от него.
Това, което строят там, не е танцова площадка.
Искаме да знаете, че каквото и да решите,
ние сме С вас.
Без доброволците конфебералисти майорът бе принуден ба приема
каубои, Скитници и пияници.
Търсили сте мулетари, дето обичат уиски, за да се биете с индианците, сър.
Е, имате един.
Какво да те правя?
Той е голям Пияница, но е най-добрият мулетар в района, сър.
- Как се казваш? - У ай пи .
Уайли, иди да сложиш кръстче.
- Уиски? - Копкото можеш да носиш.
Когато го заслужиш.
Сержант, вкарай го в някоя килия, за да изтрезнее.
- Хайде, Уайпи. - Не съм виждал такова нещо.
- Колко станаха, Райън? - 12, сър.
- Ддїзїїїм
Всеки със справедлива кауза трябва да пътува с Божието слово.
При цялото ми уважение, Бог няма нищо общо в случая.
Възнамерявам да накажа грешниците, а не да спасявам езичници.
Преди 17 години венчах Джон и Мери Ростес.
Който унищожи паството ми, ще бъде унищожен.
Отче.
5 ноември.
Затворниците конфедералисти са гневни и неспокойни, чакат утрото,
когато капитанът и неговите четирима другари ще бъдат обесени.
Ние се боим от последствията.
Всички знаем, че майорът се нуждае от капитана и хората му,
но майорът е теърдоепае.
Мисля, че ще ги обеси, ако не се запишат доброволци.
Искам да стана доброволец с моите шестима цветнокожи.
Не съм искал доброволци от гарнизона.
- Ние го искаме, сър. - Защо?
За да се бием, сър.
Даваме наряди и чистим конюшните вече две години.
Утре сутринта кажете на дежурния да ви прати при мен.
ТИ И ТВОИТЕ шестима цветнокожи.
Благодаря, СЪР-
Поздрави от капитана на бунтовниците Бен Тайрийн, сър.
Готов е да ви приеме.
Така ли?
Да, Сър,
Каза още, че той и неговите хора ще се запишат доброволци,
ако затворниците получат двойна дажба и ген. Карлтън даде писмена гаранция
че ВСИЧКИ ЮЖНЯЦИ, КОИТО служат при вас,
ще получат пълна амнистия.
Сър, ще се осмеля да ви предложа...
Пазач!
- Отваряй. - Да, сър.
Майоре, до слуха ми достигна...
Уби един от войниците ми и имаш наглостта да ми поставяш условия?
Ти си проклет предател, Бен.
Беше бунтовник, преди още да помиришеш Юга.
А сега си и убиец.
Утре сутринта ще те обеся, и край с теб.
Пазач.
Сержант!
Колко души ти трябват?
Двадесет. Добри войници.
Докато пленим или убием апахите, само толкова.
Съгласен.
Тогава имаш думата ми, майоре. Ще служим.
Но след това си отиваме у дома.
Ако не искаш да приемеш,
обеси ни сега и да приключваме.
Може и да ви обеся на едно дърво с индианеца, Бен.
Ще ти е дяволски трудно, Еймъс.
Той ще е с чин лейтенант, подчинен на мен и лейт. Греъм.
Ти ще спужиш ли?
Докато пленим или унищожим апахите, сър.
Мирно!
ФОРТ БЕНЛИН
Лейтенант Греъм, остави тази проклета камбана!
Прайъм, това е пасмина измършавепи и окуцели от шпат
хърбави кранти. И ти се имаш за конекрадец?
Самюъл Потс!
Тези индианци, дето си ги довел, изглеждат малко срамежливи.
- Не са сигурни какво посрещане ги чака. - Ела тук. Ще ти дам да пийнеш.
Райън!
Днес се върна г-н Потс. С него беше Риаго.
Ако пейт. Бранин беше жив, щеше ба обеси апаха
и аз щях ба помогна.
Да, но къде в Мексико?
Децата?
Е, измършавели са, но са по-добре, отколкото очаквах.
Вече сами си правят стрелите.
Този, който дойде с теб, е Риаго, нали?
Всички ти изглеждат еднакви ли, Еймъс?
Попитах те нещо, Сам.
Това е Риаго.
Къде го намери?
Той ме намери.
Каза, че след клането е избягал в гората и е тръгнал по следите им,
като СИ е мислел, че ще ГО намеря.
Аз му вярвам, Еймъс.
Кой е другият?
Има ЛИЧНИ сметки за оправяне.
Явно старият Чариба не го е взел при последното си нападение.
Казал, че не можело да му се вярва.
Сега си е наумил да убие стареца.
Очакваш да повярвам, че тези апахи ще се обърнат срещу семействата си?
Че ще проследят собствените си хора?
Защо не? Всички други го правят.
Лейт. Бранин не е вярвал на Риаго. Нали така, Райън?
Да, Сър,
Боя се, че ще се съглася с това.
Добре, съгласи се с пейт. Бранин.
Тръгваш без мен.
Сам Потс.
Куртките, които ни даде, не ни станаха, майоре.
Виждам.
Последния ден прекарахме в опознаване на другарите си по оръжие.
Научихме се да се справяме бързо и сръчно с товарните животни.
Опознахме и нрава на нашите офицери.
Строй се!
Пехотинците да се строят от дясната ми страна в колона по двама.
Кавалеристи, Стройте се на 20 крачки пред мен.
Искам да се строите в колона по двама! Ето тук.
Махни това муле!
Стройте се заедно с артилерията, на 20 крачки пред мен!
В колона по двама вдясно от мен!
Строй се!
Принудиш ли ме да повторя пак, ще те дам на съд!
Защо не яхнеш някой кон, Лейтенант Греъм?
Не се оправяш много добре на земята.
По конете!
7 ноември, всички доброволци са готови.
Цивилни, престъпници, южняци и негри.
Господа, дадохме честната си дума на майора
И ще МУ СЛУЖИМ, докато ВИ кажа.
Дотогава
той ще е вашият командващ и ще се отнасяте с него като с такъв.
Всякакво неуважение към него ще сметна за лична обида.
Не се коркай, чичо Бен, когато му дойде времето
ще запушим устата на този нафукан янки.
Не съм ти никакъв чичо, тъп селянино!
Ако пак си отвориш устата, ще завършиш кампанията в окови.
Мирно!
На добър час, Франк. Предай поздрави на генерала.
Смятам ти сам да му ги предадеш след седмица, Еймъс.
Ако не, на добър час.
Ще издавам само три заповеди по време на похода.
Ако ви сигнапизирам да дойдете, идвате. Ако дам сигнал за атака, атакувате.
Ако ви дам сигнал за бягство, тръгвате след мен възможно най-бързо.
Команда за тръгване, Лейтенант.
- В колона по двама! - В колона по двама!
- Наляво! - Наляво!
- Изсвири нещо, синко. - Слушам, сър.
18 ноември. Вече сме в Тексас и наближаваме Мексико.
Майорът не искаше ба бъде изненадан
от конфебералистките патрули от форт Дейвис.
- Никакви огньове тази вечер. - Да, сър.
Кавалерист Хадли, вие не сте част от стрелковия взвод.
Отново студено кафе.
Имаме 80 километра до границата и 140 до форт Дейвис.
ЧУДЯ се дали ще успеем.
В какво, сержант Чипъм?
Дали ще успеем да се върнем обратно, капитане.
Ще успеем. Въпрос на време е.
Беше малко след зазоряеане. Тръгвахме за Рио Гранде, когато се появи Риаго.
Все още не му вярвам.
- В колона по двама! - Майоре.
Бил е достатъчно близко, за да усети вонята на много бели мъже.
Мисля, че ни чакат на реката, Еймъс.
- Трябва да сме много предпазливи. - Да видим от какво сме направени.
Момче!
Галоп, синко. Нека тези бунтовници разберат, че янките идват.
Ескадрон, стой!
Г-н Потс, сержант Гомес. Вземете първите 12 души и идете да разузнаете.
- Ескадрон, надясно! - Лейт. Греъм, команда за тръгване!
В колона по двама.
Южняшка кавалерия, Лейтенант.
Нямаме много време.
Думата ти струва толкова, колкото и каузата ти.
- Защо тогава не го освободиш от нея? - Бен, ти си дал дума, ти я престъпи.
Проклет да си тогава.
- Какво искаш от нас? - Аз имам това, което искам, сержант.
Думата му.
- Сержант Чилъм. - Сър.
- Издай команда за тръгване. - Накъде?
Към Мексико, глупако!
19 ноември. Вече сме е Мексико
и от събитията през този ден на всички стана ясно,
че настоящата война на майора не е срещу Юга, а срещу апахите.
- мушкай! - Много добре, Езоп.
Благодаря, СЪР-
Но както е казал Наполеон, само мъпниите са по-могъщи от оръдията.
- Лека нощ. - Лека нощ, сър.
При нозе.
Благодаря, Прайъм.
Момче, на теб говоря.
Забравил си си маниерите, черньо.
Ела тук да ми свалиш ботушите.
Лейтенант Греъм.
Иди да провериш постовете.
Чу ли ме, момче?
Веднага!
Остави на мен, синко.
Пусни ми крака!
Доста голяма гюрултия вдигаш с проповедите си.
Не си забравяй ботушите, синко.
- Ти започна, сега сложи край. - Не, ние ще сложим край.
По дяволите, проповеднико, сега ще ти дам да разбереш.
- Първо ще си отрежа парче месо от него. - Сядай долу, южняшки боклук!
На мен ли говориш, сержант?
Може и да не го знаеш, но сега ще ви пробваме.
Теб и твоите сини приятелчета.
Кавалерист!
Г-н Езоп, искаме да поздравим вас и хората ви
за начина, по който пресякохте реката днес следобед.
Благодаря, СЪР-
Жестът беше необходим. Съжалявам, че беше толкова болезнено за теб.
Г-н Езоп е добър войник. Няма да се повтори.
Това, което стана, е главният проблем, Бен.
Де да беше толкова просто, Еймъс.
Ние МОЖЕМ да се грижим за СВОИТЕ.
Ако е така, много сте се забавили.
Всички вие, южняците.
"Всички вие?"
Няма да ти благодаря за това, че си спази думата днес на реката.
Беше длъжен да го направиш.
Но не беше лесно и аз те уважавам за това.
Не ми трябва уважение от човек, вдигнал пушка срещу собствените си братя.
Вдигнах пушка, за да защитя страната си.
- Ти я предаде. - Коя страна съм предал?
Бия се за единствената страна, която ми остана, и ще убивам хора заради нея.
НО не И МОИТЕ съседи И приятели.
Приятели.
Най-добрият ти приятел беше човекът, който те вкара в Уест Пойнт.
Убиха го с 2-ри мичигански полк миналата зима при Чикамауга.
- Знаеше ли го? - Да, Еймъс.
Ти си един набеден рицар, ирландски картофен фермер със сламена шапка,
който се бие за голяма плантация и къща с бели колони,
КОЯТО никога не е имал И няма И да има.
Как точно виждаш себе си, майор Дънди?
Замислял ли си се някога защо те направиха надзирател вместо войник?
22 декември 1864 г. Вече пета седмица сме е Мексико
и изгубихме всякаква следа от апахите.
Дори разузнавачът ни Самюъл Потс го признава и аз се радвам.
Искам ба отмъстя за клането, но го помня твърде добре и ме е страх.
Как да хванем или да унищожим враг, който все не виждаме?
Бъдни вечер, 1864 година,
в лагера ни цари благоговеен мир и покой.
Г -н Потс и Риаго, апахът,
се впуснаха в горещ, но братски двубой по борба.
Залогът е златният часовник на г-н Потс
и инкрустираната със сребро пушка на апаха.
Двубоят е приятелски.
Хайде, индианецо, ставай.
Ето го там, дръж го!
- Това ще му струва победата. - Ставай!
Той ще те надвие, Самюъл. Знаеш ли защо?
Защото артиперията залага на теб.
Знаеш ли, че лейт. Греъм е заложил 5 долара на теб?
Всичките артилеристи плюс лейтенанта.
Да си чувал артилерист да спечели бас или момиче,
когато наоколо е каваперията?
- Кой заложи срещу мен? - Аз.
- Само един, майоре. Иска да говори. - Доведете го.
Казва, че е добър апах, идва с мир
И не иска НИКОЙ да стреля ПО него.
- Ч ирикауа ПИ е? "да.
Защо старец като него се движи с Чариба?
Защо не? Това била тяхна земя.
Сега иска нещо меко за ядене, защото няма зъби.
Защо ги е напуснал?
Чариба го е изгонил.
Казал, че е твърде стар, за да се бие.
Питай го защо трябва да му вярвам.
Е?
Казва, че лагерът на Чариба е отвъд реката.
Ще ни заведе. Те ще са заспах-м.
Той очаква да му повярвам?
За да попаднем в засада?
Казва, че говори истината, майоре,
води със себе си доказателство.
Какво доказателство, г-н Потс?
Децата.
Довел е децата.
Много добре.
Продължавай да пееш.
Супата е готова.
Ето и за теб, малкия.
Хайде, елате насам да ядете.
- Може ли да получа допълнително? - Ела.
- Ние няма ли да ядем? - Внимавай да не разпееш.
Явно онези чревоядци не са ги хранили много добре.
- Да си виждал дебел апах? - Още не съм.
Това е добре.
Сега, като получи това, за което беше тръгнал, ще се връщаме ли, майоре?
По всичко личи, че старецът казва истината.
Потс е наполовина убеден.
Аз повече от това.
Не мислиш ли, че Чариба ни дава това, което искаме,
защото възнамерява да си го вземе обратно?
Помислих си го.
Искам двама от най-добрите ти хора заедно с Гомес да заведат децата у дома.
Пак ще сме повече от вас, Еймъс.
Разбира се, Бен. Сега изпълнявай заповедта.
Слушам, сър.
Но само докато заловим или убием апахите.
Сержант Гомес поведе на сигурно място момчетата на Ростес,
а ние последвахме стария апах към Сиера Чариба.
Лейтенант, вземете 12 души и разузнайте положението оттатък.
Първите 12, тръгвайте след мен.
- Сержант Чилъм, водете ги през реката. - Слушам, сър.
Върни ги на далечния бряг!
Обратно към реката!
- Опитайте да се прегрупирате на брега! - Хадли, оттегляйте се!
Не спирайте, Лейтенант Греъм, тук вече няма по кого да стреляте.
Честита Коледа!
Правил е кукла за дъщеря си. Риаго!
Как са разбрали?
Те са апахи.
А той какъв е?
Аз съм опитомен апах.
Лагерно куче.
Индианец християнин.
Чариба е апах.
Сам, вземи това лагерно куче и намерете Чариба.
За това ни плащаш, Еймъс.
- Уайли, ранен ли си? - Не, сър.
Едно от проклетите мулета ме ритна.
Четиринадесет убити, сър. Тринадесет ранени.
Четирима тежко.
70% от провизиите и 20% от мунициите са загубени,
а 60% от животните са убити или откраднати.
- Да върви по дяволите Конфедерацията! - Какво?
- Съжалявам. - Нищо му няма, докторе.
Ще живее вечно и ще има сто деца.
Но ако времето и предстоящите битки покажат,
че това ти е слабото място, бих те посъветвал да си сложиш железни гащи.
Кажете МУ да внимава С приказките, иначе ще ГО застрелям МЕЖДУ очите.
Ти си обикалял този район с Грант през 1847 г., нали?
Да. Текипата беше превъзходна.
Къде можем да се подслоним и намерим храна?
Най-близкото място е на седмица път. Може би по-малко.
Това е хубаво село, приятелски настроено.
Ако наистина искаш да си попълним запасите,
тук има добре снабден гарнизон.
Но вероятно ще се наложи да се бием с френските улани.
Това бих искал да го избягна.
Майоре, не можем да следваме апахите.
Няма да се откажа от този индианец.
- Момче! - Да, сър!
Предай на войниците, че утре сутринта тръгваме.
И ми донеси бутилка от медицинския спирт.
Няма повече, сър. Всичко е на дъното на реката.
Не казвай нищо повече, Лейтенант.
Бъдете готови за тръгване утре сутринта.
Оставихме МНОГО на ДЪНОТО на реката.
Господи, молим те да прибереш тези войници, които загинаха заради теб.
Амин.
Здраво ни натупаха, майоре.
Това, че погребваме мъртвите, няма да го промени.
9 януари 1865 г.
Сержант Гомес и кавалеристите се върнаха днес.
Синовете на Ростес са живи и здрави.
Това ни зарадва, но не забъпго.
Вече не бяга от нас.
Чака ни.
Да тръгваме. По конете!
10 януари
Още двама умряха снощи.
Боя се, че всички ранени ще умрат, ако не спрем ба починем.
Чудя се бали някой от нас ще се върне.
Войната срещу бунтовниците и форт Бенлин изглеждат страшно далеч.
Селото е окупирано.
В укреплението има 10-15 души.
Редовна армия. Не знам.
Гарнизонът ИМ е на шест часа ПЪТ,
имат около 300 улани и Легионери, може би по-малко.
Ще атакуваме селото при изгрев слънце.
Слезте от конете! Пригответе се за бой!
- Изтеглете конете най-отзад. - Вземете конете!
- Насочи право в целта. - Къс фитил.
Зареди.
Оръдието е готово за стрелба.
- Чакайте заповед. - Чакаме заповед, сър.
Момче, свири.
Ще покажете ли знамето, сър?
Не, Лейтенант, няма да го показваме.
Добре, Сам, бъди ясен и кратък.
Ей, излизайте оттам!
Щаб на сектора
Поздрави от майор Дънди, нередовна кавалерия на САЩ.
Имате пет минути, за да предадете оръжието и запасите си,
- иначе той ще ви нападне. - Няма да посмее.
Това е акт на агресия срещу приятелска сила
- и нарушение на международното право. - Синко,
майорът не е адвокат.
Остават ви четири минути.
Сержант, искам да говоря с кмета.
- Явно това няма край. - Какво казахте?
Първо бяхме нападнати от апахите, после от местни бандити
и тексаски мародери, след това ни освободиха французите,
а сега дойде и каваперията на САЩ.
За съжаление идвате твърде късно. Нямаме какво да ви дадем.
НИТО храна, НИТО оръжие, НИТО жени.
Това искате, нали?
Затова сте дошли без да развявате гордо знамето на страната си.
От името на тези хора ли говорите? Не сте мексиканка, нали?
Съпругът ми беше лекар на селото.
Но също така беше лекар на Хуаристите.
Умря тук, заедно с тях.
Ппатипа съм си, за да живея тук.
Съжалявам за това, госпожо, но идваме отдалеч.
Нуждая се от свежи коне и храна. Хората ми са гладни.
Не са по-гладни от хората в селото.
Те са съгласни да поделят всичко с вас, майоре,
най-вече глада си.
Искате ли да видите децата в диспансера ни,
чиято болест е гладът?
- Лейтенант Греъм, огън! - Слушам!
Сержант Гомес, заколете две мулета, раздайте месото
и каквато храна намерите в укреплението на хората на селото
- и на тази дама. - Тереза Мария Сантяго.
- Госпожо. Райън! - Да, сър.
Лейтенант!
С красота като вашата, това село е най-богатото в света.
Лейтенант Тайрийн!
Бог да пази кралицата.
Влязохме е селото, за ба намерим храна и коне,
но вместо това дадохме от своята и всички бяха благодарни.
ДА ЖИВЕЕ ДЪНДИ
За раните ни се погрижи една германка,
която говореше английски и беше красива, макар и на възраст.
- Дръж така. - Благодаря, госпожо.
Също така, едно прекрасно мексиканско момиче, което беше самата добродетел.
Не се тревожи, синко, не е близо до сърцето.
Плячката принадлежи на победителя.
Бен, приличаш на ИСТИНСКИ джентълмен.
След войната, Еймъс,
родът Тайрийн от окръг Клеър ще стане едър собственик на земя във Вирджиния.
Войната още не е свършила.
До полунощ искам всички от отряда да са натряскани до козирките.
В ТОЗИ момент затворниците НИ ще избягат И ще потърсят ПОМОЩ.
Но ние няма да разберем това, преди да се е съмнапо.
Утре вечер, след като са ни следвали цял ден,
французите ще спрат, за да лагеруват и за да се подготвят за атаката срещу нас.
Но преди да ни нападнат, ние ще ограбим запасите им и ще се изпарим.
Ти или си
истински военен гений,
или най-големият глупак в Северно Мексико.
Без съмнение.
Нямаш темперамента на Освободител, Еймъс.
Нима?
Време е за фиеста, господа.
Да седиш сам е лошо за душата.
Капитан Тайрийн, той дали се бръсне?
- Има ли значение? - За мен не.
Нея я няма.
Лошо.
В тази жена имаше нещо особено.
Със сигурност.
Накара ме да си помисля
за сатен.
- За бял, мек сатен. - Майоре.
Извини ме, майоре.
Валс.
С удоволствие, господине.
- Лейтенант Греъм. - Сър!
- Защо не си на пост? - Смениха ме, сър.
Продължавай.
Сър, според мен ни трябват повече постови в укреплението,
защото иначе задържаните французи ще избягат.
Благодаря за мнението, лейтенанте.
Сега можете да вървите.
Не, сър. Аз ви сека, сър.
- Какво? - Сека ви.
Лейтенант Греъм, пиян ли сте?
- Сеньорита. - Благодаря, Лейтенант.
Мексикански танц може би?
Исках да се сбогувам и да ви благодаря.
Беше хубаво да празнуваме това, че сме живи.
- Тук ли възнамерявате да останете? - Не знам.
Срещнах съпруга си, докато следваше медицина във Виена.
Семейството ми изобщо не го одобри.
Затова скъсах връзките си с тях.
Тук имат нужда от мен.
В радиус от сто мили няма друг, освен мен и Линда.
Ще кажете ли довиждане на лейт. Тайрийн от мое име?
С удоволствие.
Хареса ми начина, по който ме покани на танц.
Все едно бяхме в бална зала във Виена.
- Беше прекрасна малка шарада. - Лейтенантът има стил.
Сигурно е ексцентричен мъж.
Покварен е, но аз ще го спася.
Благодаря ви, че бяхте толкова добра.
Добрината ме изпълва.
Следващия път ще съм по-ексцентричен.
Хадли! Уайли! Докарайте мулетата.
Качвайте се на конете. Стройте се.
Райън го няма, сър. Греъм отиде да го търси.
- Кой отиде да търси Греъм? - Гомес.
Сержант Гомес, по-нежно с тръбача.
Не се чувства добре.
Не бързай, кавалерист Райън, не бързай.
Много се радваме, че реши да се присъединиш към нас.
Ако ни беше предупредил, щяхме да пратим сержант Гомес
да ти сервира закуска в леглото.
Райън, качвай се на коня!
Всички са налице и...
Всички са преброени и налице, сър.
Виждам, Лейтенант Греъм. Виждам много добре.
Сега ще подадете ли команда за тръгване?
В колона по двама, надясно, марш.
Снощи майорът позволи на задържаните французи ба избягат.
Надяваше се, че ще идат за подкрепление от гарнизона си.
Те го направиха.
Днес следобед той изпрати лейт. Греъм и няколко кавалеристи за примамка.
Ние седяхме и изчаквахме.
Джеферсън, тази кърпа се слага на оръдието, не е за теб.
- Да, сър. - Завържете товарните животни.
Сержант Чипъм, поставихте ли предните постове?
Да. Не че ще помогнат с нещо.
Ако французите имат полско оръдие,
могат да го доближат, да ни обсипят с гюлета и после да ни довършат
С онези триметрови ПИКИ, КОИТО НОСЯТ.
Не, те ще пагеруват.
Ще ме прощаваш, Лейтенант, но кой го казва?
Аз.
Не са ли красиви?
Моите хора ще се справят с пехотинците,
дори ако едната им ръка е вързана зад гърба.
Как така, Езоп?
Те са меки. Никога не са били на юг.
Приближават се.
Докато падне здрачът, ще са на по-малко от пет мили от Греъм.
Ами ако не спрат?
Ами ако не лагеруват? Ако продължават така, ще смажат пейтенанта.
Могъща е Божията десница.
15 януари. На французите им трябваха три дни, за ба разберат,
че преследват един еднорък разузнавач и един сменил вярата си апах.
Г -н Потс и Риаго бяха преценили, че сме е безопасност
и бяха решили ба се върнат и ба ни намерят.
Ние почивахме и лекувахме раните си.
Ей! Давя се!
- Ела във водата. - Вече се изкъпах.
Ей, водата е топла.
- За пръв път ли се обръсна, Тим? - Да.
- Май вече трябва да те наричаме Райън. - Да.
Чакаме г-н Потс, сержант Гомес
и капитанът на бунтовниците да се върнат от разузнаване.
Боим се, че французите са предприели наказателна акция срещу селото.
Аз си мисля за Пинба и се моля да е е безопасност.
- Какво стана? - Все едно гледаш как умира птица.
- Ами жената? - Не знам, Еймъс.
Ако са я обесили, са я свалили.
Пред тези момчета С красивите шапки апахите приличат на мисионери.
Не подценявай стойността на европейското образование.
- Никаква следа от Чариба? - Не се тревожи за това, Еймъс.
Той иска да го протака.
Иска да те превърне в история, която ще се разказва
край огньовете на неговите хора още хиляда години.
Раните ни позаздравяха и отново се превърнахме в отряд.
Г оряхме от желание да влезем в битка,
когато се случи това, което майорът мразеше най-много.
Сър! Дезертьор.
О. У. Хадли е дезертирал, сър. През нощта.
ЛИПСВЗ един КОН, взел е храна И МУНИЦИИ.
Г-н Потс, вземи Риаго и го проследете.
Искам да върнете този мъж.
Това не е моя работа.
В договора ми не влиза преследването на затъжени за дома войници.
Моя работа е.
Добре, сержант, ти го намери.
Извинявам се, сър,
но какво ще направят с редник Хадли, след като го хванат?
Какво ли?
Синко, късмет ще е, ако той го убие.
Но той няма да го убие, майорът ще го направи.
О, не, г-н Потс,
майорът няма да го направи.
След два дни сержант Гомес се върна сХадли.
По пътя бе намерил докторската жена с няколко деца и Линда.
Всички бяха избягали от селото.
Майорът веднага изправи на съд Хадли за дезертьорство.
Момчета, искам да знаете какви хора има в отряда ни.
Той ме гръмна без да му мигне окото.
И щеше да ме остави да ми изтече кръвта,
ако не беше тази жена тук да ме превърже.
Знаете, че не съм дезертьор.
Отидох до селото, за да поухажвам една госпожица и да поздравя техните.
Смятах да се върна. Наистина.
Знаете, че винаги съм близо до по-големия си брат.
- Нали така, Артър? - Точно така.
Няма да ги оставиш да ме убият като дезертьор, нали, Артър?
Ще направиш нещо по въпроса, нали?
Сержант, не искам да го гледам.
Капитане.
Познаваш ме.
И преди съм бягал.
Но винаги съм се връщал, нали?
Шибап си ме с камшика за това и аз съм си го заслужавал.
Но не си искал да ме убиваш.
Сега няма да ме предадеш на някой син търбух,
само защото съм съм се повлякъл по жена, нали?
Тя е сладко малко нещо, капитане.
Красива и възпитана, истинска дама.
Кльопачката беше за нейните хора.
Помниш ли я, капитане?
Аз танцувах с нея и ти я представих. Помниш я, нали?
Помня.
Сержант Чилъм, бихте ли потвърдили, че всички в лагера знаеха,
че селото е изгорено и хората са се разбягали?
Ами, знаех го, майоре,
но си мислех да ги изчакам там, докато се върнат.
- Лейтенант. - Да, сър.
Колко храна и муниции казахте, че е взел?
Колкото за трима души за една седмица.
Виж, майоре, забрави за правилата.
Мъжете от отряда рискуваха живота си за тези припаси.
Може да си забравил, но той също рискува живота си.
Кавалерист,
ще бъдеш разстрелян.
Хадли!
Майоре, дайте ни го на нас. Аз ще се оправя с него.
Няма да те оставя да го убиеш.
Ти си бил войник. Чуваш ли се какво говориш?
Казвам, че ако го убиеш, това ще е началото, но няма да е краят.
Изтъркваш се, Бен.
Едно време беше як като скала, а сега се рониш като тебешир.
Лейтенант, изтеглете стрелците по жребий.
- Не включвайте южняците. - Да, сър.
Казах, че ще служим и така ще бъде!
Но само докато хванем апахите.
А след това, майоре,
Ще Те убия.
Така ли, Бен?
Да.
Да, Еймъс.
Ще ги оставиш да ме застрелят ли, капитане?
Длъжен съм.
Трябваше да помниш, че принадпежиш на майора, не на мен.
Съжалявам.
Това е, момчета, кучета ме яли,
давайте да свършваме.
По дяволите, майоре, ти просто си вършиш работата,
но те проклинам за това, Бог да благослови Робърт И. Пий.
Ние сме един разбит отряд и се боя, че нищо не може да промени това.
Дори някои от нашите хора са сърдити на майора.
Но той носи бремето на командир и аз не мога да го съдя.
Не съм един от твоите войници.
Не мога да стоя с тези мъже, сред цялата тази омраза.
- Може ли да се разходя с теб? - Не се боиш от тигъра?
Ти ли си тигърът, който броди из тези планини?
Не, не се боя, майоре.
- О, тук е прекрасно. - Не развалям ли гледката?
Не.
Това, което стана днес, беше ужасно.
Всички загубихме по нещо заедно с това момче.
Най-много ти.
Защо си с мен?
Нагледала СЪМ се на толкова МНОГО смърт
И исках да се ПОЧУВСТВЗМ жива,
и двамата да се почувстваме живи.
Това те тормози много, нали? Какво изпитват хората ти към теб?
Загрижен съм за това как се бият, не какво изпитват към мен.
Защо е толкова важно?
Има и други неща.
Мъжете разбират от война. Понякога им е нужна.
Истината е, че е лесно.
Забравяш проблемите си, отговорностите,
оставяш някой да те храни и да ти казва какво да правиш.
Но ти пред кого си отговорен?
Ако отидеш в Дуранго, ще трябва да се криеш, нали?
Ще е трудно, но не и невъзможно.
Мислила ли си някога да заживееш в Съединените щати?
Не мисля за това, майоре.
Извади я.
Не мога. Надъпбоко е. Много е близо до артерията.
Трябва да те заведат при лекаря в Дуранго.
Оставам при отряда.
Донеси ми уиски и превръзки. Хайде.
Сержант, донесете носилка за майора.
Излизаш в отпуск, майоре.
Крайно време е да го направиш.
Според мен, даже трябва да се откажеш от войниклъка.
Хванаха те в капан край реката. Като някой новобранец.
Стана причина за смъртта на момчето и разби собствения си отряд.
Как ще обясниш това, че си извън собствения си пост?
Сега какво, обпекчаваш гузната си съвест в прегръдките на жена?
И то жена със съмнителни добродетели.
Какво, по дяволите, правиш тук, Еймъс?
В Дуранго има много френски войници.
Няма да показваме знамето.
- Не говоря езика. - Но разбираш.
Майоре.
Много е близо.
Ако мислиш да режеш крака, недей.
Загрижен съм как да спра кръвта.
В нея има толкова много алкохол.
Ще можете да ходите след седем дни и да яздите след дванадесет.
Ще ХОДЯ след два И ще ЯЗДЯ след три.
Г-н Потс, ти и сержант Гомес можете да се прибирате при отряда.
Аз мога да се върна сам в лагера край реката.
Няма да ми е трудно да си намеря пътя.
По-добре не се показвай по тези улици, Еймъс.
Никак не приличаш на мексиканец.
Не, няма смисъл.
Тези французи са по следите ми.
Чакат ме да тръгна, за да ги заведа при отряда.
Виждам, че френските ни приятели ме чакат.
Текилата. Донесе ли текила?
Казах да ми донесеш пиене. С това не мога и да се нажабуркам.
Не.
Да, подобрява се с всеки изминал ден.
Скоро ще мога да танцувам.
Не ми ли вярваш?
Ще ти покажа. Ела.
Г-це Ковингтън, имам честта да танцувам с вас следващия кадрил.
Изчакай и ще видиш.
Този войник не танцува,
не марширува и не се бие.
Освен на това бойно поле.
Присъединяваме се към Хуаристите в Гуамас.
Дойдох тук, за да се уверя, че още си жив.
Жив съм.
Виждам.
Трябва да внимаваш.
Френската полиция вече подозира това място.
Чакай.
Ако някога успея да се измъкна оттук...
Войната няма да продължи вечно.
За теб да, майоре.
Не, войната няма да продължи вечно.
"Пробуждай се! Защото Утрото в Бокала на Нощта
е хвърлило Камъка, от който Звездите се разбягват!"
- Какво правиш тук? - Дойдох да те спася.
Цяла нощ сме те търсили.
- Защо? - За да мога да те убия собственоръчно.
Разбирам.
Е, ето ГО И нашият ШПИОНИН.
Ще тръгваме ли, майоре?
Аз пия, Бен. Знаеше ли го?
В това е тайната на моя успех. Аз пия.
Но не пия достатъчно.
Защо не пиеш, Лейтенант Тайрийн?
Не си ли имал някога съмнения в това кой си?
Вече съм бил трима души, Еймъс.
За един живот това стига.
- Ирландски имигрант... - Разжалван американски офицер.
И южняшки изменник.
- Нито един от тях не ми харесва. - Какво съвпадение.
Махни се от мен.
Имам заповеди, съответстващи на характера ти.
Трябва да те изведа през задната врата.
- Довърши го. - Патрулът. Тръгваме.
Оставете ме.
Отряд 5
Сержант Гомес.
Майоре.
Огън!
Лейт. Греъм ще стане генерал, преди да е навършил 30.
Хайде, ставай!
- Хайде! - За бога, Бен, остави ме.
Защо не, майоре?
И без това не си струва да те убия.
Докато хванем или убием апахите.
30 януари. Мислехме, че сме загубили трима кавалеристи в ДУРанго,
но двама се върнаха тази сутрин и отново станахме отряд.
- Лейтенант Греъм! - Да, сър.
Когато тръгвах, ви заповядах нещо. Виждам, че не сте го изпълнили.
Не, сър. Възложихте ми командването.
След това аз издавах заповедите.
Разбира се. Ето ти пура.
Дай команда за тръгване, Лейтенант.
Бягахме от французите, докато преследвахме апахите,
НО времето ни изтичаше.
Французите ставаха по-многобройни, а ние не се приближавахме до Чариба.
- Преди колко време? - Четири или пет часа.
Чариба казва да се помириш с християнския си бог,
защото скоро ще отидеш при НЕГО.
Старецът явно е дал повече жертви при реката, отколкото си мислехме.
Сега вече иска да приключваме.
Досега обикаляше на запад.
По някое време следващата седмица ще ни удари пак в някой каньон
или в някоя река през нощта, или на зазоряване.
Кога ще спрем да се бием с този индианец по неговите правила?
Сега.
ОТ ТОЗИ момент СИ подвиваме опашката И тръгваме КЪМ дома,
- право към Рио Гранде. - Ще оставиш Чариба да се измъкне?
Да речем, че му давам равна възможност.
Но трябва да изглежда добре.
Първо ще тръгнем надясно, после ще се насочим към реката. Да тръгваме.
Ако не тръгнем, той ще ни чака там, точно като сега.
- Откъде ще знаем? - Няма да знаем, докато не се случи.
Качвай се на коня, Лейтенант, дай заповед за тръгване.
- Иди да го свалиш, Сам. - Ти го свали, майоре.
Той го заслужава.
23 март. Днес разбрахме, че Риаго ни е бил верен.
Аз съжалявам за подозренията си, сигурен съм, че и майорът съжалява.
18 април. Избягахме от апахите и французите,
после направихме кръг и се насочихме към реката и дома.
Мъжете бяха ядосани, искаха да продължат преследването.
После внезапно разбрахме, че от нищо не сме избягали.
Насочвахме се към края на търсенето си.
Реката е на по-малко от миля оттук.
Това е последният ти шанс, майоре.
Достатъчно добро място е за това, което си намислил.
Сержант, ако сложиш предните постове достатъчно далеч,
апахите може И да не ГИ закачат.
Няма значение какво ще стане, не стреляй, докато не те нападнат.
Не забравяй заповедите и се надявай.
На добър час, г-н Потс.
Кого ще пратите срещу мен сега?
Огън.
Изглежда толкова малък.
Беше достатъчно ГОЛЯМ, СИНКО.
Сега ли, майоре,
или след като пресечем реката, в Тексас?
И сега става, Бен.
Ако искате да се биете, подготвил съм ви изненада.
Елате да видите.
Бяхме забравили за французите, но те не ни бяха забравили.
Къде можем да пресечем реката към Тексас?
Единственото плитко място е на половин ден поход оттук, майоре.
Качвайте хората по конете, Лейтенант, връщаме се у дома.
- Сержант Гомес! - Сър?
- Качвайте хората по конете, тръгваме! - Слушам, сър.
Поздравления, майоре.
Най-сетне намери нещо, което прилича на истинска война.
- Сержант Гомес? - Сър?
Свали хората от конете и ги разгърни,
пригответе се за фронтална кавалерийска атака.
Те няма да нападнат, майоре. Защо им е?
Ще си държат позицията и ще чакат другите да ни ударят.
- Ние трябва да ги атакуваме. - Когато съм готов.
- Лейтенант Греъм? - Да, сър?
- Подгответе артилерията. - Слушам.
- Готово е, сър. - Саймън.
Приготви мунициите,
готови сме да нападнем гордостта на Европа.
Да, Сър,
- Е, Бен? - Трябват ми пет души на коне.
Ще ги ударя по фланга когато спреш атаката им.
- Добре - Добре
Лейтенант, изваждай знамето.
- Знаменосец? - Да, сър?
Развей знамето.
- Сержант Чилъм. - Да, сър!
Срежи фитила за 450 метра. Вертикално насочване 20...
- 28 градуса. - Готови сме, сър!
Започвай обстрела, пейтенант.
Една миля, може би и по-малко.
Сега ще тръгнат.
- Сержант Гомес. - Сър?
- Тръбачът ще ви даде сигнал за стрелба. - Да, сър.
Атака!
Ако някой от вас, проклети гринговци,
стреля преди сигнала, ще го убия.
Като дам сигнал, тръгват конете. Повтарям, само конете.
Качвай хората по конете.
Направете засада в подножието на скалата.
Идва втората вълна, Бен. Готови сме, когато и ти си готов.
Съберете се около мен!
Майоре, ще се видим в Тексас.
Дяволски си прав. Тръбач!
Дънди!
Всички са налице, сър.
Чакаме заповедите ви, сър.
Подай команда за тръгване, Лейтенант. В колона по двама.
- Кавалерист Райън! - Сър.
- Изсвири нещо, синко. - Слушам, сър.
Напред, марш!
19 април 1865 г.
След кратка, но кървава битка с французите
пресякохме Рио Гранде и влязохме в САЩ.
Разширена версия